* ESC - закрити вікно пошуку
війна
Океани киплять від співу: 11 віршів про війну від закордонних поетів
05.03.2022![](https://chytomo.com/wp-content/uploads/2022/03/poetry_war_ukraine_foreign.jpg)
На війну в Україні реактивно реагують не лише українські митці, а й поети з усього світу. Тут пропонуємо добірку з віршів одинадцяти авторів з різних країн – Бельгія, Білорусь, Латвія, Польща, США, Румунія, Швеція, Литва, Хорватія, Франція\Боснія, Молдова. Усі вірші написані у період з першого дня ескалації Росії та до сьогодні.
Люблін до Луцька ще ближчий
ліжко побіля ліжка
побіля долоні
коли світанок облизує небо ще невідомо
як шорстко це буде
наскільки широкі полишить шрами
відписуюсь аби їхати до дітей
ще не знаю чи залишусь чи виїду
це ще ближче
війна завжди ранить
не мовчімо про це
Переклад з польської: Вікторія Фещук
Дитина з Харкова
побачила як розбиваються
шибки в квартирі
і дим який застилає
очі заважає йти
за матір’ю
хлопчик пам’ятає
як стискав голову
і свій страх
під час вибуху
більше немає нічого
крім маси пилу
посеред уламків
і безживних тіл
перед ним
тільки світло ледь-ледь
пробивається до кімнати
02.03.2022
Переклад з французької: Елла Євтушенко
Тільки така людина
могла почати війну, людина, в якої замість серця:
порожній патрон,
порожній пістолет,
руїна,
закривавлений мертвий голуб,
пустка, що вмирає у власній порожнечі.
Тільки така людина могла почати війну,
людина, в якої немає абсолютно нічого.
Увесь світ із криком
закликає до миру
одну глуху людину на війні
зі своєю внутрішньою пусткою.
01.03.2022
Переклад з латвійської: Лесик Панасюк
Засинаючи рано ввечері
Прокидаюсь о четвертій ранку
Вовча година* скінчилась
Але вовки виють удалині
Ситуація в Києві напружена
пишуть в українських новинах
Елла написала вірші
Слава Ґуґл транслейту
На Вавилонській вежі
Хоча ця вежа
часом похитується
Вітер шарпає
папір
Чи багато нас, тих, хто тепер відчуває відразу?
Не сплін, від якого нудьгували
англійські панії
А нудотну меланхолію
Смуток від Каїнової заздрості
Лихого спадку
Водночас
Полегшення від того, що відданість Авеля
істині, праведності
жива сяє
в пітьмі
* Вовчою годиною в скандинавських країнах називають годину між 03:00 і 04:00, коли запізно для сну і зарано, щоб вставати, тож ми просто лежимо, дослухаючись до (своїх внутрішніх) вовків (прим. авт.)
Переклад: Елла Євтушенко за англійським підрядником, наданим автором
Друже, ти питаєш у мене,
Чи є в мене новий вірш.
Я живу з паспортом країни,
З території якої летять ракети,
У країні,
На територію якої вони падають.
Білоруський — другий за рівнем ненависті паспорт
На території України.
Я планую жити тут.
Тому піду далі плести сітку,
Ось тут дуже доречний досвід силабо-тонічних віршів.
Тут важливо тримати ритм.
Зустрінемося колись у наливайці «U Kotvy»,
Там ми з українцем Сашком (зараз заблокований у Сновську) зазвичай співаємо бандерівські пісні.
Бачу твою посмішку. Справді, не всі речі вкладаються в голові.
Добре, що ти не п’єш, там подають таке собі пиво.
Добре, що ти не тут.
Кінець добра. Кінець повідомлення.
Переклад з білоруської: Лесик Панасюк
МОЯ УКРАЇНА
У церкві на Скот-стріт в Мілуокі,
фарба відлущується з нещодавно відновлених сходів
страхітливий процес
для жінки з тростиною.
Мій дідусь сидів на задньому ряді,
щоби могти попліткувати з друзями.
Моя бабуся сиділа зі своїми,
з мереживним шарфом на голові.
Я почувалась самотньою, непритомніючи від ладану.
Часом я виходила на подвір’я
де любила уявляти приміщення
квартири за церквою,
килим на стіні, що мав би захищати
від холоду.
Зараз там люстри, встелені шаром пилу.
Зараз там отвір від одиночної кулі
у синьому вітражі.
Зараз там стіни на межі руйнування.
Своїми руками ми витримаємо їх,
новини з України, інвазію.
Своїми руками ми триматимемо тремтячі
стіни. Не дамо їм
упасти.
Голос хору відлунює.
нам Україну храни.
Переклад з англійської: Вікторія Фещук
Чи можна сирени що виють уночі в містах
Країни в яку вторглися
Порівняти з гієнами
А ракети – з отруйними стрілами
Чи може Ведмідь вторгнутись у мрії країни під нападом
У Місті Вогнів не лунають сирени
Але ночі тут трясе від гігантських списів
Немає й Ведмедя у цій країні де наші
Мрії кричать неначе гієни
Над нашими кволими веснами нависає жах а
Над розбитими серцями – отруйні стріли
Тим часом океани киплять від співу
Персефони й Арес погрожує Аїдом
де підступний Цербер із головами-ракетами
бреше тисячею своїх хворих пащ
Переклад з французької: Елли Євтушенко
Соняху найпрекрасніша квітко
українських земель
схилила біляву голову
наприкінці зими
і раптом розквітла
а могла б
іще стати матір’ю
і вулицями Києва водити
дітей до школи
та провів
тебе Архангел
Ти стала матір’ю надії для нас усіх
Переклад за англійським підрядником, наданим автором : Елла Євтушенко
Війна — досить нервова істота. Їй ніде нема спокою.
Кожен народився між двома війнами.
Війни не змінили людей, вони змінили технологію.
Неадекватний день.
Забагато сонця для ще
однієї війни.
Якщо росіяни продовжуватимуть поширювати мир, то скоро не залишиться, кому ним насолоджуватися.
У разі ядерної війни вижили б лише теоретики змов.
Росія проводить демілітаризацію своєї країни, лишаючи свою армію та боєприпаси по всій Україні.
РЕЖИСЕР КУСТУРИЦЯ ЗНОВУ ЗМІНИВ ІМ’Я:
«Від сьогодні я вже не Неманя, а Василий, батюшка!»
ДЖОКОВИЧ ВИВІВ ФОРМУЛУ МИРУ:
«Я просто сподіваюся, що ніхто нікому не робитиме щеплення».
ЧЕЧЕНЦІ НА БОЦІ ПУТІНА:
«Путін – новий “посланник”! Він послав нам гроші!»
– Як по-російськи сказати Міністерство оборони?
Міністерство нападу.
І Україна, і Росія у 1991 році визнали Хорватію. Україна визнала суверенну державу, а Росія визнала, що тут тільки усташі.
КРЕМЛЬ:
«Ми не обстірлюємо цивільні об’єкти. Лише дитячі лікарні та садочки».
– Зеленський – нацист!
– Але, президенте Путін, Зеленський – єврей.
– Мм… Тоді… Зеленський – усташа!
САНКЦІЇ ПРОТИ РОСІЇ:
Припиняється постачання бананів!
ПУТІН:
«Я буду їсти шоколадні банани!»*
*Популярні в Хорватії шоколадні цукерки у формі бананів.
Переклад з хорватської: Дарія Лисенко
діти перетинають кордон у Паланці
піднімають очі до неба
потуплюють очі в землю
небо й земля
більше не мирні
небо й земля
більше не на місці
дитина озирається
війна це слово
що одні заперечують
інші носять його
наче хрест на плечах
на кордоні Паланки
з паспортами
своїми синіми
малюки проходять
маленькими кроками
з маленьким своїм болем
з маленьким своїм смутком
здригаються в обіймах матерів
від кожного звуку
від кожного подуву вітру
здригається земля під ними
небо здригається
повітря горить
це дитячий хрестовий похід
Переклад з румунської: Лесик Панасюк
This publication is sponsored by the Chytomo’s Patreon community
«Читомо» — це професійне медіа про книжки і книговидання в Україні та світі. Ми залишаємось незалежними лише завдяки коштам наших донаторів. Допоможіть нам розвиватися і ставати ще кращими!
Підтримати проєкт
що більше читаєш – то ширші можливості